Divers Club i Mexico Tekst og foto af Lars Jensen Udskriv tekst |
Der var god sigt og temperaturer mellem 28-30 grader, lokalt
omkring de 24 grader. Under vandet ! Det var den melding, der ventede de 11 dykkere, som
deltog på efterårets Divers Club rejse og som bød på både varme koralrev og kolde
huler. Vores destination var den lille ø Cozumel, der ligger 18 km øst for den store mexicanske halvø Yucatan. Øen blev dykkermæsigt kendt efter Cousteau for år tilbage producerede en film fra Palancarrevet, der ligger vest for øen. Vi ankom en sen aften efter en lang tur, og blev indkvarteret hos Safari Inn, som ligger i forbindelse med dykkercentret Aqua Safari, der var vores center. Jeg tror at de fleste var mere eller mindre parat til at kaste sig i direkte i seng i vores rigtigt gode værelser. Vores dykkerpakke skulle også starte næste morgen, så der var i allerhøjeste brug for noget søvn. Tidligt næste morgen, ja for nogle alt for tidligt forståeligt nok, skulle vi ud på vores første dyk. Den eneste, der ikke kunne følge gruppen den første var Arne, fordi det lykkedes luftfartsselskabet at forsinke Arnes bagage 2 dage. Jeg tror at enhver kontorfunktionær hos British Airways og Mexicana selv den dag i dag, ryster over hele kroppen, eller løber skrigende væk, hvis de hører navnet Arne Lefoli. Den første dag hvor vi andre var ude og dykke, satte Arne uofficiel verdensrekord i antal opringninger til BA og Mex. i hans egen jagt på den forsvundne bagage. Vi fik på grund af gruppens størrelse vores egen båd, som var perfekt til dykning
pga. den gode plads og den nemme måde at komme i vandet. Der var sat to divemastere af
til gruppen. Jeg havde regnet med at jeg selv tog mig af de mindre rutinerede, men efter
at have dannet makkerpar kunne jeg ikke rigtigt se, at der var nogle som levede op til den
rolle. Herligt ! Vores første to dyk var på et par lette dykkesteder for dem, der ikke havde været ude og dykke et stykke tid. Stedet var et pænt rev uden, at det var noget særligt, og vi fik oplevet den meget gode sigt som der altid er på Cozumel. Også det varme vand var måske en overraskelse for nogle. Et par stykker havde deres 7 mm semidry med, hvilket vores guider havde meget sjov ud af. Dagen efter var det så tid til at komme ud og se nogle af de rigtigt gode steder. Vi
startede dagen på revet Santa Rosa, som bestod af en stor væg, der nærmest var som en
sweitzerost. Vi fik os en tur igennem de mange kløfter og gange som
perler på en lang snor Det var ikke så fiskerigt et sted, men selve revet var bestemt et
dyk værd. Dykket sluttede på lavt vand, og her var livet på revet mere interessant.
Noget som er lidt specielt for Caribien, er de mange store single barracudaer, som vi så
på stort set alle dyk. En anden sjov fætter er Tudsefisken som man altid finder i små
huller hvor den ligger og kigger ud. Dagene gik med dykning og afslapning. Desværre alt for hurtigt, men sådan er det jo
stort set på alle ferier. Vi hyggede os gevaldigt, og specielt om aftenen gik vi tit ud
sammen og spiste noget god mad. Carsten var nok den eneste, som ikke kastede sig over den
mexicanske mad med samme appetit som de andre, men han havde vist også en dag, hvor han
ledte efter et toilet ved et uheld er kommet til at kigge ind hos kokken i køkkenet. Det
var ikke mors bøge-træs køkken, som mødte hans syn. Sjovt nok så stemte Carsten altid
på fast food baren Sub Way, som lå lige om hjørnet. Vi havde en dykkefri dag, hvor jeg havde planlagt en tur til Mayaruinerne ved
Tulum.
Dagen før tog jeg færgen over til Playa Del Carmen for, at leje en lille bus så vi alle
kunne køre samlet af sted. Bussen blev reserveret, og næste morgen tog jeg over en time
før resten af gruppen for, at have bussen klar til de kom ind med færgen. Men der skete
jo det som der sagtens kan ske i Mexico. Først kunne de ikke finde reservationen. Så
fandt de ud af, at bussen var tilstede og heldigvis var ledig. Fedt ! Vores natdyk var helt i superklasse. Alle i gruppen havde tidligere været på natdyk, så det var jo noget, der var med til at gøre oplevelsen større for alle. Alt det liv som man næsten kan tænke sig af nataktive dyr kom frem. Blæksprutter, languster, bjørnekreps, muræner og meget mere. Miriam så sågar en havslange ? Det var lidt af et orgie for en fotograf. Havde man lige fået en god murene i søgeren blev man distraheret af en blæksprutte eller noget andet, der lige smuttede forbi. Vores mexicanske dykkerguide var en rar person, men han lavede sommetider nogle
mærkelige ting under vandet.
En dag på en af vores sidste dyk blev vi passeret af en lille og meget smuk skildpadde.
Et eller andet gik tilsyneladende over gevind i vores ven, fordi han svømmede meget
resolut ned, og greb den lille skildpadde. Den gik jo selvfølgeligt i total panik, for en
skildpadde skal jo til overfladen for, at trække vejret og det kan den jo vel o På nogle af de steder vi besøgte mødte vi en del store
groupers. Enkelte var af pæn
størrelse, og flere af dem var på ingen måde bange
for disse mærkelige væsner, som hele tiden lå og boblede. På et af vores dyk hvor
koralrevet ikke bød på den helt store fauna, fik vi en anden oplevelse som ikke mange
før havde set. Allerede få minutter efter vi var hoppet i vandet, blev vi mødt af et
par rigtigt store groupers. De fulgte os et stykke tid, indtil vi nåede til en lille hule
hvor en anden meget stor grouper dukkede frem fra et udhæng, hvor den tilsyneladende
holdt til. Den ænsede ove Et af vores sidste dyk var på revet Colombia. Et af de
sydlig Vores sidste to dyk skulle foregå inde på fastlandet i nogle af de store
ferskvandshuler. Vi tog af sted med fæ Absolut sidste dag på Cozumel stod for en del af gruppen i udflugtens tegn. Pga. en lille misforståelse med et værelse den sidste nat fik fire af gutterne en gratis bil, og Thomas, Katrine, Helga og jeg lejede en anden bil. Vi fik i en hede af den anden verden set de lokale ruiner, hvorefter vi helt opkogte styrede direkte mod østkysten. Alle hoppede i vandet som en flok børn. I en restaurant hvor vi gjorde holdt for, at spise frokost mødte vi en lille abe, som for rundt imellem bordene til stor begejstring for de mange gæster. Efter lidt show blev den lidt udmattet og faldt for Katrine. I hvert fald ville den op og side på skødet, hvilket den så fik lov til. Og det kan man da ikke fortænke den i. Sidste aften skulle der festes. På en hyggelig restaurant gik en stor del af gruppen
amok, og bestilte Turen var slut. I henholdsvis Cancun og Miami blev vi splittet op idet nogle havde forlænget et par dage. Deltagere på Divers Club rejsen til Mexico: Miriam, Bettina, Carsten, Michael, Thomas, Katrine, Jon, Svend, Arne, Helga og Lars. Til sidst vil jeg bare takke alle deltagere på turen for 10 gode dage, og håber at se jer igen, når jeg med Divers Club i april 99 sejler til det sydlige Ægypten / nordlige Sudan på nye eventyr.
|